Сонячно вітає Львів вересневих школярів - Народні
![Сонячно вітає Львів вересневих школярів - Народні](/uploads/posts/books/9/0/2/4/nadija-repeta-sonjaczno-vitaje-lviv.jpg)
Прощавай, зелений луже....
Тепле літо,гори, доли
Я- Левко іду до школи!
До побачення: А – у-у-у!
Завтра в перший клас іду!
Прощавай зелений луже,
мій веселий, літній друже.
Дзвоники,шавлію,м»ято-
затишно із вами спати...
І ти, коник-стрибунець,
сюркотливий цвіркунець,
На СіДі твої пісні,
слухатиму у вихідні.
Гомінкий мій друже, джмелю,
доглядай свою оселю-
глянь-но ,твої милі діти
знов лоскочуть в лузі квіти...
Люба тіточко бджола,
меду бочку принесла?
Ще й вощину запашну?
Всіх я рідних пригощу.
Прощавай зелений луже......!!!
Розмовляли друзі жваво...
Посеред квітучих трав
Олень Левця зустрічав:
-Чув я друже,що вже ти,
в перший клас зібравсь іти?
В школу піду я до Львова,
таїну пізнати слова.
У правничій школі я-
здобуватиму знання.
А ведмедик й вовчик-братик,
почали Левка питати:
Що вивчати будеш там
чи розповіси ти нам?
Грамоту буду вивчати:
це ж писати і читати,
і закони лісові
пізнаватиму усі.
Як права свої не знати,
хто нас буде захищати?
Ліс і землю берегти,
зможем разом , я і ти!
Розмовляли друзі жваво
зацікавило всіх право.
Гомонять у лісі звірі:
-левові потрібно вірить.
А пискливе лисенятко
хвалить браве левенятко,
ще й сіреньке зайченятко
подає пухнасту лапку.
Птахи, звірі, комашня
проводжає левеня:
-Хай щастить тобі у школі,
друзів нових ,теж доволі!
Та хоч плакать - не розумно,
а прощатись, таки, сумно.
І маленький рудий лев,
в тінях зник поміж дерев.
Шкільний наплечник
З мрії сплетений цей ранок,
На Високий повів Замок .
Зачекалась Лева ненька,
ніжно тулить до серденька.
-Підійди до мене синку,
поміняю сорочинку,
виперу штанці брудні,
закінчились літні дні….
День серпневий і прекрасний,
світить в небі сонце ясне,
в’ється стежка рушничком,
йде матуся із Левком.
Підійшли до магазину:
– ”Все для школи”, бачиш, сину?
А наплечник у вітрині,
вже моргає йому синій.
Балакучий продавець,
Товстопузий горобець,
Окуляри поправляє,
І цвірінькає, й питає:
– Ти напевно, перший раз,
йдеш до школи в перший клас?
так, Левчик гривою кивнув,
навіть хвостиком махнув.
В мене теж онуки-діти
підуть завтра в світ освіти,
кошичок бери у руки,
вибирай все для науки.
Левенятко щурить вуха,
продавця уважно слуха.
починає вибирати
І до кошичка складати.
– Зошити в лінійку –
літери писать.
Зошити в клітинку –
Цифри рахувать.
Веселкові олівці
Прошу дати, ось оці!
І біленький цей пенал,
щоб складати інвентар.
Вибирає левенятко,
ножиці, папір і папку,
фарби, пензлі, пластилін
і такий щасливий він.
Шкільні речі поскладав
Кошик вище нього став:
Розглядає пильно все,
Як додому занесе?
Мама каже левенятку:
зараз наш приїде татко.
Склали в авто всі пакунки,
першокласника дарунки.
Руську вулицю минають ,
на Підвальну повертають.
І по Замковім шосе
в рідний дім татусь везе.
В Замку тихе надвечір’я,
огорнуло все подвір’я,
а з обновами шкільними,
мрійно спить Левко між ними....
Перше вересня у сина...
Вже школярик зрання-зранку,
Одягає вишиванку –
І гукає левеня:
– Йду до школи нині я!!!
З ним іде уся родина –
перше вересня у сина!
Подає дідусь букварик:
– Успіхів тобі, школяре!
З усіх вулиць, мов струмочки,
плинуть в школу сини й дочки.
Сонячно вітає Львів,
вересневих школярів!